Szép napunk van Chicagóban.
A homérséklet várhatólag 25 fok fölé emelkedik.
A tóparton már 24 fokot mérnek,
a Midwayen és az O'Hare-en 23-at.
És odafent az ég...
- Don Nelson, közlekedési hírek. - Ferris!
- Köszönöm. Számos baleset történt. - Ferris!
Tom!
- Mi a baj? - Ferris!
- Mi az? Mi a baj? - Mi? Az ég szerelmére,
nézd meg, drágám!
Ferris!
Nincs láza, de azt mondja, fáj a gyomra, és karikákat lát.
Mi bajod, Ferris?
Papa?
Drágám, fogd meg a kezét! Hideg és nyirkos.
JóI vagyok.
- Felkelek. - Ne!
- Ma dolgozatot írunk. - Ne!
Te...
Muszáj megírnom.
Jó egyetemre akarok menni, hogy gyümölcsözo életet éljek.
Drágám, ilyen áIlapotban nem mehetsz iskolába.
Na jó! Most mi van? Mi a baja?
- Nem érzi jóI magát. - Na persze!
Ha beadod a kutyának, felfordul tole.
Jeanie? Te vagy az?
Jeanie? Nem látok el odáig.
Jeanie? Jeanie, én...
- Kapd be, Junior! - Köszönöm, Jeanie. Indulj a suliba!
Megengeditek, hogy itthon maradjon?
Nem igaz! Ha a szememboI csurogna a vér,
akkor is elkergetnétek a suliba. Nem igaz!
Jeanie, kérlek, ne haragudj rám!
Te egészséges vagy. Légy hálás ezért!
Kész! Elegem van ebboI a családbóI!
Semmi baj! Csak aludni fogok.
És bekapok déI tájban egy aszpirint.
Figyelj csak! Ma megmutatok pár házat...
annak a vermonti családnak. Itt a környéken.
Az irodában tudni fogják, hol vagyok, ha szükséged van rám, jó?
- Jó. - Jó.
Én is megnézlek majd.
Jó tudni, hogy ilyen kedves, odaadó szüleim vannak!
Mindketten rendkívüli emberek vagytok.
Gyógyulj meg, tökmag!
Jó, tökmag.
Pontban hatkor itthon leszek.
Ha bármire szükséged van, hívjáI!
Csingilingi.
- Szeretünk, aranyom. - Én is titeket.
Hívj, ha szükséged van ránk!
Bevették!
Hihetetlen!
Életem egyik legpocsékabb alakítása,
és egy pillanatig se kételkedtek!
Hogy képzelheti bárki, hogy kibírnám a sulit egy ilyen napon?
Kilencedszer hiányzom a félévben.
És nehéz dolog új betegségeket kitaláIni.
Ha tizedszer is akarnám, ki kéne okádnom a féI tüdomet.
Szóval ennek barónak kell lennie.
A szülok átveréséhez a kulcs a nyirkos kéz.
Ez egy nem specifikus tünet. Ez tuti recept.
SZÜLOK ÁTVERÉSE Nyirkos kéz
Sokan azt mondanák, hogy a kamu láz a nyero.
De ha ideges a muterod, képes elcipelni az orvosi rendelobe.
Kamu láz - Orvosi rendelo
Az rosszabb, mint az iskola!
Gyomorgörcsöt kell színlelni,
és miközben nyögve és jajgatva összegörnyedsz,
megnyalod a tenyeredet.
Kissé gyermeteg és ostoba dolog,
de talán a gimi nem az?
Gyorsan múlik az élet.
Ha nem áIIsz meg, hogy körülnézz, lemaradhatsz róla.
Ma tényleg dolgozatot írunk. Az nem volt kamu.
Az európai szocializmusróI. De hát mi értelme volna?
Nem vagyok európai. Nem is akarok európai lenni.
Akkor meg kit érdekel, hogy szocialisták-e?
Lehetnek fasiszta anarchisták.
Az se váItoztatna azon a tényen, hogy nincs kocsim.
Nem mintha kedvelném a fasizmust,
vagy éppen bármi más "izmust".
Az "izmusok" szerintem károsak.
Az ember ne egy "izmus"-ban higgyen, hanem önmagában.
John Lennon mondta: "Én nem hiszek a Beatlesben, csakis önmagamban."
És milyen igaza volt. Végül is, o volt a "Rozmár".
Én is lehetnék a "Rozmár". Akkor is fuvarért kéne kuncsorognom.
- Adams! - Jelen.
- Adamley! - Jelen.
Adamowsky!
- Adamson! - Jelen.
- Adler! - Jelen.
Anderson!
- Anderson! - Jelen.
Bueller!
- Bueller! - Beteg.
A barátom húgának a fiújának a bátyjának a barátnoje...
hallotta egy sráctóI, aki ismer egy fiút, aki...
azzal a lánnyal jár, aki látta, hogy tegnap este kinyúIt egy cukiban.
Azt hiszem, súlyos eset.
- Köszönöm, Simone. - Szívesen.
Frye! Frye!
Frye!
Halló!
- Cameron, haver, mizújs? - Nem sok.
- Hogy érzed magad? - Agyonverve.
Ott van a mamád?
Decaturba ment. Sajnos, nem marad éjszakára.
Te hol vagy?
Kivettem a mai napot. ÖItözz fel, és gyere át!
Nem tudok, te ostoba, beteg vagyok.
Csak a fejedben.
Gyere át!
Szarul érzem magam, Ferris. Nem mehetek sehova.
Sajnálattal hallom. Szóval, gyere értem a verdával!
HaláIomon vagyok.
Dehogy vagy! Csak semmi jó nem jut az eszedbe.
Ha valakinek szabadnap kell, az Cameron.
Rendbe kell tennie az életét, mielott leérettségizik.
Ha ilyen merev marad, nem mehet egyetemre.
A szobatársa megöli.
Cameron egyiptomi fogságban volt
Engedd el Cameront
Már bocs a kifejezésért, de Cameron olyan merev,
hogyha feldugnátok egy darab szenet a seggébe,
az két hét alatt gyémánttá váItozna.
Katie Bueller.
Edward R. Rooney vagyok, a fia igazgatója.
Te jó ég! Igazán sajnáIom.
Teljesen kiment a fejemboI!
Akkor ezek szerint tudja, hogy a fia nem jött iskolába?
Persze. Ferris otthon van, beteg.
Ahogy bejöttem, volt egy értekezletem.
TelefonáInom kellett volna, de kiment a fejemboI.
Igazán sajnáIom.
Azt is tudja, Mrs. Bueller, hogy...
FerrisroI mindent el lehet mondani, csak azt nem,
hogy péIdás a magatartása?
Nem értem.
Elfogadhatatlanul sokat hiányzik az iskolábóI.
Igazgatóként az a véleményem,
hogy Ferris nem veszi komolyan a tanulmányait.
EDWARD R. ROONEY IGAZGATÓ
Ma reggel átnéztem az utolsó félévi jegyeit.
Ha Ferris azt hiszi, hogy valahogy kihúzza ezt a hónapot,
aztán simán leérettségizhet, hát nagyon téved.
Minden lelkifurdalás néIkül...
megismételtetném vele a negyediket.
- Ez újdonság számomra. - ÁItalában így van ez.
Ebben a félévben már kilenc napot hiányzott.
- Kilencet? - Kilencet.
Nem emlékszem, hogy kilencszer beteg lett volna.
Bizonyára azért, mert nem is volt beteg, csak lógott az iskolábóI.
Ébredjen fel, kérem, Mrs. Bueller!
Boldog tudatlanság!
Az orránáI fogva vezeti magát.
Nem tudom elhinni!
Itt van, feketén-fehéren.
Kilenc napot hiányzott.
Kocsit kértem, és számítógépet kaptam.
Rossz csillagzat alatt születtem, nem igaz?
Grace!
Biztosíthatom önt, Mr. Rooney, hogy Ferris otthon van,
és nagyon beteg.
Abban se voltam biztos, hogy helyes-e egyedül hagyni.
Grace!
Tudom, hogy így, év vége táján a gyerekek imádnak ellógni.
De Ferris esetében biztosíthatom, hogy tényleg nagyon beteg.
Pedig soha nem tanultam!
1930-ban...
a republikánus többségu képviseloház,
hogy csökkentse minek a hatását...
Ki tudja? Ki tudja? A nagy váIságét...
megszavazta a... Ki tudja? Ki tudja?
A vámtarifa-törvényt, a Hawley-Smoot tarifa-törvényt, amely...
Ki tudja? Emelte vagy csökkentette?
Megemelte a vámtarifákat,
hogy ezzel is növelje a szövetségi kormány bevételeit.
BeváIt? Ki tudja? Ki tudja, mi volt a hatása?
Nem váIt be, és az Egyesült ÁIlamokban jobban elmélyült a gazdasági váIság.
Napjainkban hasonló vitának lehetünk tanúi.
Ki tudja, mi ez? Osztály! Ki tudja?
Ki tudja?
Ki látott már ilyet?
Ez a Laffer-görbe. Ki tudja, mit akar ez jelenteni?
Azt jelenti, hogy a jövedéki görbének ezen a pontján...
egész pontosan ugyanannyi lesz a bevétel,
mint ezen a ponton.
Ez nagy vitákat váItott ki.
Tudja valaki, hogy Bush alelnök hogy hívta ezt 1980-ban?
Ki tudja?
Valami "du" gazdaság.
Vudu gazdaság.
Jeanie!
Úgy aggódom a bátyádért!
Mit rinyáIsz? Nekem kell együtt éInem azzal a farokkal.
De úgy hallom, nagyon beteg.
Ácsi! Ki mondta, hogy beteg?
Jóformán mindenki. Azt mondják, halálán van.
A bioszórán az egyik srác...
azt mondta, ha Ferris meghal, felajánlja a szemeit Stevie Wondernek.
Olyan aranyfalat! Mennem kell.
- Szia, Jeanie! - Fogd be!
Kérlek, ne szórakozz velem! Mekkora cikornya van?
Láttad az Alient?
Amikor az az izé belemászott a pasi hasába?
Hát, nagyjábóI olyan érzés.
Elsos.
A francba, ugye viccelsz?
Dehogy viccelek. Miért, úgy hangzik, mintha viccelnék?
Kivel beszéI?
Ferris Buellerrel. Ismered?
Persze. Segít megúszni a pótvizsgát.
Kösz, hogy elmondtad, hogy vagy.
Mennünk kell. Csak így tovább, haver!
Köszönöm.
A francba! Remélem, nem hal meg!
Belehalok, ha pótvizsgáznom kell.
- Várj, adj még valakit! - Jó, várj csak!
- Láttad az Alient? - Igen, miért?
- Halló! - Szia!
Szia, Ferris, hogy vagy?
Te jó ég, haláIodon vagy?
- Ez komoly? - Nem tudom. Remélem, nem.
- De lehet, hogy új vese kell. - A fenébe!
- KiborultáI? - Bocsi!
- Azért a hétvégét még megéred? - Igen, azt hiszem.
Remek! Lehet, hogy megnézlek. Cso!
Nem bízom a kölyökben, legszívesebben kidobnám.
Ed, jobb, ha nem dobáI ki senkit azzal a fájós térdével!
Ez igaz.
Azért veszélyes egy ilyen Ferris Bueller-féle figura,
mert ötleteket ad a jó gyerekeknek.
Már csak az hiányzik a karrieremhez,
hogy 1500 Ferris Bueller-tanítvány rohangáljon kint a folyosón.
Akkor végleg képtelen lennék kézben tartani a diákságot.
Komplett bolondot csináI magábóI, az a helyzet, Ed.
Köszönöm, Grace. Szerintem téved.
Népszeru az a fiú, Ed.
A sportfiúk, a metáIosok, a lököttek, a rüfkék,
a vérszopók, a csökik, az ergyák és a nyúIbélák...
mind odavannak érte.
Óriási fazonnak tartják.
Éppen ezért kell most elkapnom.
Megmutatni a kölyköknek, hogyha a péIdáját követik,
az elsoosztályú jegy a semmibe.
Ed!
Ez olyan, mintha Piszkos Harry mondta volna.
Tényleg?
Köszönöm, Grace.
Komolyan mondom, ez kész röhej!
Itt várok mióta, hogy értem jöjj!
Miért nem rohadhatok békében?
Cameron, ez a kilencedik hiányzásom!
Ha lebukom, nem érettségizhetek le.
Nem is magam miatt teszem, hanem miattad.
- Tudod, mekkora a vérnyomásom? - Légy férfi!
VegyéI be egy Pepto-Bismolt, öltözz fel, és gyere át!
- De unom ezt! - Fogd be!
Várj egy kicsit, valaki más is hív.
- Halló! - Ferris?
Szervusz!
Rémes a hangod.
Tényleg? A fenébe, azt hittem, jobban vagyok!
AludtáI?
Apa, vársz egy kicsit?
- Persze. - Egy pillanat!
- Cameron, apám az. - Remek!
Hagyj ki ebboI!
Ha nem vagy itt negyedóra múIva, új barátot kereshetsz magadnak.
Ezt hajtogatod már ötödik óta.
- Apa! - Tessék?
Elszédültem ettoI a sok beszédtoI.
Azt hiszem, jobb, ha lefekszem.
VegyéI forró fürdot, és tekerj forró törülközot a fejedre!
- Forró törülközot a fejemre? - Azután meg...
fozz magadnak egy jó kis levest! Aludj! Jó?
Jó.
- Ferris! - Tessék?
- Szeretlek, kishaver! - Én is téged.
Nagyot csalódtam Cameronban!
Lefogadok, hogy a kocsijában ül, és önmagát gyozködi.
Percenként fel fog hívni.
Addig hívogat, míg oda nem megyek.
Míg bunösnek nem érzem magam.
Ez...
Ez kész röhej! JóI van, megyek, megyek, megyek!
A fenébe!
A jó büdös francba!
Felejtsd el! Kész!
Nem megyek oda!
Az...
ahogy a szerzo...
bemutatja...
a börtönt,
mennyiben jelképezi...
a foszereplo vívódását? És...
hogy viszonylik ez ahhoz...
amit az irónia alkalmazásáróI tanultunk?
Mr. Knowlan, nem haragszik?
Sloane Peterson!
Beszélhetek veled, aranyom?
Drágaságom, sajnos, rossz hírt kell közölnöm veled.
Az édesapád telefonáIt.
Meghalt szegény nagyanyád.
- Ne! - Ó, drágaságom! Ó, drágám!
Meghalt a nagyanyja?
Igen, ezt mondta Mr. Peterson.
Florence Sparrow-t küldtem Sloane-ért. Szegény kis bárányka!
Kivel is jár az a lány?
Azt nehéz manapság megmondani.
De tény, hogy sokat látom Ferris Buellerrel.
Legyen szíves, hívja fel Mr. Peterson munkahelyi számát!
Máris.
- Ed Rooney irodája. - Itt George Peterson.
Kérem, várjon!
Képzelje! Mr. Peterson.
Kéri még a munkahelyi számát?
- Ed Rooney. - Ed! Itt George Peterson.
Hogy van, uram?
Nagy csapás ért minket ma reggel, nyilván hallotta már.
Igen, hallottam, és össze vagyok törve.
- Micsoda csapás! - Igen. Igen.
Borzasztó ez a mai reggel, és...
annyi mindent kell elintéznünk. Épp ezért...
örülnék neki, ha elengedné mára Sloane-t.
Persze, örömmel.
Igen, csak bemutatja a hullát, és...
én máris elengedem Sloane-t.
Látni szeretném a halott nagymamát, a saját szememmel.
Ed!
Nyugalom, Grace! Ez Ferris Bueller, az a kis szemétláda.
Csapdát áIlítok neki, és várom, hogy belesétáljon.
Ed, már elnézést, azt mondta, hogy látni akarja a holttestet?
Igen, azt.
Csak gördítse ide a vén csontjait, és én elobányászom a lányát.
- Tudja, ez a szabály minálunk. - Ó!
- Az ön anyja volt az? - Nem, a feleségemé.
Ed Rooney irodája.
Csók, itt Ferris Bueller, beszélhetek Mr. Rooneyval?
Köszönöm.
Várjon!
Tudja, mit mondok, fafej,
ha nem tetszik a szabályzatunk, fáradjon be ide, és...
nyalja ki a seggemet!
- Ed! - Széles nyelvcsapásokkal! Mi az?
Ferris Bueller a kettesen.
Üdv, Mr. Rooney, hogy van?
SajnáIom, hogy munka közben zavarom, de nem érzem ma jóI magam,
és arra szeretném kérni, hogy a húgommal küldjék el nekem...
a feladatokat, amiket holnapra meg kell írnom.
Szép napot!
Mr. Peterson!
Azt hiszem, bocsánatkéréssel tartozom, uram.
- Mit mondjak, valóban ez a helyzet. - Én...
Én, én, én...
Azt hiszem, bocsánatot kellene kérnie, az ég szerelmére!
Meghal a család egyik tagja,
és maga sértegetni kezd! Mi az ördög ütött magába?
Nos...
igazán nem is tudom, uram.
Izé, azt hittem, nem önnel beszélek.
Azt hittem, valaki más hívott.
Ön is jóI tudja, uram, hogy szándékosan nem sérteném meg. Én...
El se tudom mondani, hogy mennyire zavarban vagyok.
- Hogyan? - Már elnézést,
de maga egy seggfej.
- Mit óhajt? - Seggfej!
Igaza van, uram. A fején taláIta a szöget.
Keresse meg a lányt!
Ezzel nincs vége, fiacskám! Hallotta?
Tisztán és világosan, Mr. Peterson.
Szólítson "uram"-nak, a fenébe!
- Igen, uram, igen, uram. - Így már jobb.
És vigyázzon, hogy beszéI!
És azt se feledje, hogy kivel beszéI!
Bueller, Ferris Bueller.
Azért be vagyok gyulladva. Mi van, ha felismerte a hangomat?
- Lehetetlen! Óriási vagy! - Igen?
Itt van a... Várjon!
Rooney!
Rooney, nyugodjon meg!
Egy pillanat!
Ed! Jöjjön!
Csak egy kis irodai kalamajka, uram.
Rooney, nem érek rá egész nap.
Úgyhogy fejezzük be gyorsan!
Remek! Tökéletes! Imádom!
Legyen a lányom tíz perc múIva egyedül az iskola bejáratánáI!
Nem akarom, hogy bárki... Mi az?
Ez túI gyanús! Még azt hiszi, gáz van.
- Simítsd el! - Te!
- Beszélj! - Te!
- Beszélj! - Gyerünk!
Beszélj! Nem.
Rooney! Rooney!
Igen, igen.
Figyeljen ide! Meggondoltam magam.
Legyen maga is vele a bejáratnáI!
Istenuccse, beszéIni akarok magával.
Most jut eszembe, ma nem lesz idom beszéIni.
Majd valamikor együtt ebédelünk.
Mi a fene bajod van megint?
Várj!
- Hol az eszed? - Miért rúgtáI meg?
- Hol az eszed? - Én kérdeztem elobb.
Hogy mehetek el Sloane-ért, ha ott van Rooney is?
Amikor azt mondtam, egyedül jöjjön, berágtáI.
Én nem is... nem is ütöttelek meg. Csak meglegyintettelek.
MegütöttéI.
Ne akard, hogy részt vegyek az ostoba mubalhédban,
ha nem tetszik, ahogy csináIom!
Kiugrasztasz az ágybóI. Azt mondod, jöjjek ide.
És hívjam fel kamubóI Edward Rooneyt!
Aki jóI szétrúghatja a tökömet, és aztán...
aztán szánt szándékkal a lelkembe gyalogolsz!
Dehogy... Nem szándékosan gyalogoltam a lelkedbe.
- Komolyan nem? - Komolyan nem.
Most mit csináIsz?
Viszlát, haver, én hazamegyek.
- Ne csináId ezt! - Minden jót!
Cameron, egy pillanat! Cameron, gyere vissza!
Nem akartam begurulni. SajnáIom. Nem adtáI rá okot.
- Komolyan mondod? - Igen.
Tessék.
Köszönöm.
Azért jóI elcseszted, igaz?
Persze nem mondom, hogy csak a te hibád volt.
- Miért? - Szóval...
hogy rendbe hozd a dolgot,
kérek toled egy apró szívességet.
Az 1961-es Ferrari 250 GT California!
Kevesebb, mint száz ilyet gyártottak.
Apám három évet szánt arra, hogy rendbe hozza.
Ez a szerelme, a szenvedélye...
O tehet róla, hogy nem zárta garázsba.
Ferris, miroI szövegelsz?
Ferris, apám az életénéI is jobban szereti ezt a kocsit!
Akinek ennyire zurösek a gondolatai, az nem érdemel ilyen kocsit.
Nem! Nem!
- Úgy látom, nem érted. - Nahát!
Ferris, sosem ül bele.
Csak egy pelenkával törölgeti.
Emlékszel, hogy berágott, mikor eltört a fogszabályzóm?
Az csak egy darabka muanyag volt, ez viszont egy Ferrari!
Cameron, sajnáIom, de nem mehetünk Sloane-ért a te verdáddal.
Mr. Rooney nem hinné el, hogy Mr. Peterson olyan szarral jár.
- Az nem is szar. - De, szar.
De nyugi, nekem olyan szar sincsen, azért irigylem toled.
Köszönöm.
Nézd, sajnáIom, de nincs más választásunk.
- Tudja, mennyit futott, Ferris. - Nem bízik benned?
- Sosem bízott, nem is fog. - Nézd, ez sima ügy!
Akármennyi lesz benne, visszavesszük.
- Hogyan? - Rükvercben jövünk haza.
Nem. Nem!
Ferris, felejtsd el! Találj ki valami mást!
Erre nem fogsz rádumáIni.
Mi van, ha bérelünk egy Cadillacet? Én fizetem.
Vagy rendelünk egy limuzint!
Kilométer hosszút, tévével, minibárral.
Mit szóIsz hozzá?
Gyere, éId az életedet!
Hadd mondjam még egyszer, mennyire elszomorít a veszteséged.
Nekem is volt nagyanyám.
Ketto is.
A deficit. Azt kinek kell megfizetnie? Ki tudja? Na, ki tudja?
"Annak, akit anya szült rövid az o élete
"és kínokkal van tele
"Felno, s levágják, mint a virágot
"Futva menekül, mint az árnyék
"nyugton o sohasem maradhat"
Uramisten!
A gyász és a semmi közül...
én a gyászt választom.
Nagyszeru!
Sloane, drágám!
Gyere gyorsan!
Ott a papám!
- Igen. - Mennem kell.
Mr. Rooney...
- Ed, maga olyan kedves ember! - Köszönöm.
Meg szeretném köszönni a jóságát és az együttérzését.
Magasabb "milyen" kamat? Ki tudja?
Magasabb marginális kamat az adókon. Eddig kinek van kérdése?
A fenébe!
- Szia! - Nem is csókolod meg apucit?
Te viccelsz?
Szóval így megy ez náluk a családban!
- Szia, Cameron! Kényelmes ott? - Szia, Sloane! Nem.
Most mit csinálunk?
Nem az a kérdés: most mit csinálunk?
A kérdés az: mit nem csinálunk?
Ne mondd, hogy nem visszük vissza!
Kérlek, ne mondd, hogy nem visszük vissza!
Ha hozzájutnáI egy ilyen kocsihoz,
te azonnal visszavinnéd?
Hát én sem.
Ferris, ne hajts ilyen gyorsan!
- Piros vonal, piros, piros! - Ferris, ne már!
Köszönöm.
Mentsék meg Ferrist!
Isten áIdja a nagylelkuségéért!
Mentsék meg Ferrist!
Mentsék meg Ferris Buellert!
- Mentsék meg Ferrist! - Mi?
Tudod, pénzt gyujtünk Ferris Bueller új veséjére...
ami nagyjábóI 50000 dollár, úgyhogy ha segítenéI...
- PisáId össze magad! - Hogyan?
- Rajtad kéne. - Hé...
Hé! Hé!
És ha szívességet kérnéI...
Ferris BuellertoI, mi lenne veled, mi?
Szívtelen dög!
Petersonék az egyesen.
- És vigyázzon, mit beszéI! - Szórakozzon magával!
Most nem tudunk a telefonhoz jönni.
Haláleset történt a családban.
Grace,
Ferris Bueller van emögött! EfeloI semmi kétségem.
És most bevonta a dologba Sloane Petersont is.
És a nagymamáját is.
Fafej!
Ha el akar érni bennünket, a következo számon keressen!
JóI van.
Nem azért értem el ennyit az életben, hogy egy ilyen taknyos...
túljárjon az eszemen!
Itt a Coughlin Testvérek Temetkezési Intézete.
Sajnáljuk, most nem tudunk a telefonhoz jönni,
de ha meghagyja a nevét és a számát,
mihelyt emberileg lehetséges, visszahívjuk önt.
Itt valami buzlik, az istenit!
És ki fogom deríteni, mi az.
Elkapom ezt a kölyköt, és teszek arróI, hogy ne legyen jövoje.
Tizenöt év múIva, ha visszanéz a ronccsá lett életére,
megemlegeti majd Edward Rooneyt!
- Tévedsz. - Mi van?
Itt nem!
Nem hagyjuk itt a kocsit!
- Miért nem? - Mert nem.
Vigyük haza, mert ott a helye! Most azonnal!
Gyere már!
Cameron, mi történhet vele? Ez egy parkolóház.
Összetörhetik, ellophatják, megkarcolhatják,
rosszul lehelhetnek rá, leszarhatja egy galamb. Ki tudja?
Nyugodj meg, kérlek!
Adok a pasinak öt dollárt, hogy vigyázzon rá.
Milyen pasinak?
Üdvözlöm!
BeszéI angolul?
Mit gondol, milyen ország ez?
JóI van. Nézze,
arra kérném, hogy különleges gonddal kezelje ezt a kocsit. Jó?
- Nem probléma. - Remek!
Bízzon bennem!
- Uram! - Gyere!
Gyere!
Nyugalom!
Higgyék el, nincs miért aggódniuk! Profi vagyok.
Profi mi?
Látod, hogy egy ötös mit váIt ki egy fazonbóI?
Cameron, gyere!
Gyere már!
Újság!
Ezt nézd!
Gyerünk!
Egyem a kis szívét!
Kilencszer.
- Ferris, szerinted nincs baj a kocsival? - Nincs.
Ez a legmagasabb épület a világon.
Ferris, nem érzem jóI magam. Nem mehetnénk vissza?
412 méter magas...
Lépjetek fel ide!
Mindhárman!
Cameron!
És most...
doljetek elore az üvegnek!
Te jó ég!
Hát nem csodálatos?
Olyan békésnek tunik innen a város.
412 méterroI minden békés.
Azt hiszem, látom apámat.
Sok dolgunk van még, gyerünk!
A fenébe!
Ott van valahol a szarházi!
- Nem akarsz hozzám jönni? - De.
Ma?
Komolyan beszélek.
- Nem megyek hozzád. - Miért nem?
Mi az, hogy "Miért nem?" Gondolkozz!
Azon kívül, hogy túI fiatal vagy,
nincs hol laknunk,
és furcsa érzés lenne, hogy te vagy az egyetlen férjezett mazsorett,
mondj egy jó okot, hogy miért nem!
Én mondok mindjárt két jó okot: az anyám és az apám.
Házasok, és utálják egymást.
Láttad oket! Igazam van?
- Na és? - Olyan ez, mint az a kocsi.
Imádja a kocsit. Utálja a feleségét.
Köszönöm.
Elhúzhatnánk innen a fenébe?
Frászt kapok ettoI a csehótóI.
Miért nem mondtad, hogy egy ilyen...
- Jó napot, segíthetek? - Persze, hogy segíthet.
Üdvözlöm! Abe Froman vagyok.
Három személy, pont déIben.
Van valami probléma?
- Maga Abe Froman? - Igen. Én vagyok Abe Froman.
A Chicagói Szalámikirály?
Igen. Az vagyok.
Nézze, fiatalember,
higgye el, nagyon sok a dolgom!
Fogja a gyerekeket, és menjenek vissza a klubházba!
Azt mondja, nem az vagyok, akinek mondom magam?
Azt mondom, távozzanak, mielott brajgesz leszek.
- Brajgesz? - Brahis.
- Brahis? - JóI van, Abe, menjünk.
Nem megyünk sehova! Nem, ültessenek le bennünket!
Nézze, fiatalember, vagy odakint folytatják a mókát,
vagy ki kell hívnom a rendoröket.
A...
- Rendoröket akar rám szabadítani? - Igen.
Helyes! Az az igazság, hogy magam hívom ide oket.
Igen. Hívja csak a rendorséget!
Ez jó móka lesz!
Adja a telefont! Valaki más keres.
- Nem. - Elég volt ebboI az ostobaságbóI!
- Adja ide a telefont! - Ha hozzám nyúI, "patkányt" kiáItok!
Biztos van itt még egy telefon. Keresse meg!
Csodás!
Siratom a jövonket!
Ferris, nem hagyhatnánk a fenébe?
Ferris, kérlek! TúI messzire mentéI. El fognak kapni.
A: Sohasem mehetsz túI messzire.
B: Ha egyszer elkapnak, az nem egy ilyen faszi lesz.
Gyerünk már, "Abe"!
Kérd Abe Fromant!
- Chez Quis, bonjour. - Beszélhetek Abe Fromannel,
- Chicago Szalámikirályával? - Abe Fromannel?
Körülnézek az étteremben.
Meg tudná mondani, hogy néz ki?
Bordzseki van rajta, fehér póló, kötött mellény.
És lehengerloen jóképu!
- Egy pillanat! - Jó, köszönöm.
Mr. Froman, Peterson ormester, Chicagói Rendorség.
- Köszönöm a megértését. - Hagyja csak!
A megértés teszi lehetové,
hogy a magunkfajták elviseljék a magához hasonlókat.
- Köszönöm. - Szóra sem érdemes.
Jó étvágyat!
Drágám, csodálatos voltáI!
Cameron, drága barátom,
azt hitted, hogy nem fogunk jóI szórakozni. Szégyelld magad!
Talán túIreagáItam.
Talán Ferris nem is olyan rossz fiú.
Végül is, nekem kocsim van. Neki számítógépe.
És mégis,
miért van az, hogy o mindig megkapja, amit akar, amikor csak akarja?
Miért jön be neki minden?
MitoI olyan különleges?
Kapja be!
Egy idoben azt hittem, csak az én családom olyan furcsa.
Ez zavart is.
De aztán láttam, hogy muködik Cameron családja.
Az o élete tényleg totáI torz.
Ezért beteg folyton. Mert az kiborítja.
O az egyetlen ismeros srác, aki jobban érzi magát, ha beteg.
Ha én abban a házban éInék, biztos én is betegségért imádkoznék.
Kész múzeum az a kégli!
Nagyon szép és nagyon hideg,
és az ember nem nyúlhat semmihez.
El tudják képzelni, milyen lehetett...
Cameronnak ott felnoni kisgyerekként?
Tényleg csodáIkozom, hogy el tudtam hozni a verdát.
Láttam egy-kétszer, hogy Cameron éIvezi a száguldást.
Jót tesz neki.
Megtanulja, hogy száIljon szembe a félelmeivel.
Plusz, és itt oszintének kell lennem,
imádom vezetni! Olyan meno verda!
Ha van rá pénzük, ajánlom, vegyenek egyet!
- Köszönöm. - Igen, uram.
Mentolos cukorka.
Szervusz, Jeanie! Most ki nem hagy békén?
Bent van Mr. Rooney?
Nem, sajnáIom, nincs. Segíthetek?
Komolyan kétlem. Mikor jön vissza?
Nem tudom.
Személyes ügyben ment el az iskolábóI.
Az meg mit akar jelenteni?
Azt, hogy személyes ügy, és nem tartozik rád, ifjú hölgy.
Szép kis viselkedés!
Nem vár Mrs. Hagel a takarékosságra nevelés órán?
Valószínuleg.
Micsoda kis seggfej!
Dave, gondolja meg, hogy növelni kéne a reklámköltségeit.
- Nincs rá pénzem. - Dave!
Ha el akar adni, elobb költeni kell. Ez ilyen egyszeru.
Négyezer étterem van a belvárosban.
Pont azt szúrom ki, ahova apa jár!
- Lebuktunk, az tuti! - Egy frászt, Cameron!
Csak a jámborakat kapják el. Aki bátor, az túléli.
Gyerünk!
- Adjuk meg magunkat! - Soha!
Dave, tudom, úgy hangzik, mint ostor a döglött lónak.
De én mondom, nem az a helyzet.
Nincs rá pénzünk. Nincs...
Maga az egyik legragyogóbb koponya a szakmában.
Tudja, mi kell ahhoz, hogy a csúcsra jusson.
Kemény tévékampány,
aztán a rádióban, az írott sajtóban.
- Van pénze rá. - Jöjjön vissza az irodámba!
- Elmondom az egész... - Van pénze rá.
Dave, tudjuk, hogy van pénze rá.
Csak el kell költenie. Ez minden, fafej!
Bueller!
Les jeux sont faits. Magyarán: vége a játéknak.
Most elkaptam a töködet!
Futó az elso pontnáI, nem esett ki senki.
Az elso ütésük az ötödik ütésido óta,
csak a negyedik az egész meccs alatt.
0-2 az áIlás.
Repül a labda,
bal felé, csavart, és kiszáII a pályáróI.
Meglepo, hogy nem hasznáIták ki az ütoidot.
Lee Smith.
- Mi az áIlás? - Nulla-nulla.
Ki vezet?
A Bears.
Ott a labda, most repül vissza.
Hát, nem tudom...
Eltört az ujjam.
Hé, üto, üto, üto, üto, üto, lendítsd már! Gyerünk!
Hé, üto, üto, üto, üto, üto, lendítsd már!
Nem tudja, nem tudja, nem tudja, lendítsd már!
WRIGLEY FIELD - A CHICAGO CUBS OTTHONA - MENTSÉK MEG FERRIST!
Te, Cameron!
Tudod, ha szabályosan játszanánk, most tornaóránk lenne?
Mozgás, mozgás!
Gyerünk!
Rajta, ne lazsáljatok! Gyerünk, gyorsabban!
Rajta, fiúk!
Sosem szabadultok innen! Mozgás!
Gyerünk már!
De utáIom!
Ki az?
Ed Rooney, Ferris. BeszéIni szeretnék veled.
SajnáIom, most nem tudok az ajtóhoz jönni.
AttóI félek, hogy annyira gyenge vagyok,
még lebucskáznék a lépcson, aztán még többet...
hiányoznék az iskolábóI.
Hagyd ezt, Ferris! Gyere le!
A szüleimet megtalálja a munkahelyükön.
CSENGO
Köszönöm, hogy felkeresett.
És hogy érdeklodik az egészségem iránt.
Addig nem megyek el, míg le nem jössz, Ferris!
Szép napot!
Nagy bajban vagy, fiacskám!
Gyere le ide!
Ferris!
Ki az?
Nagyon jóI tudod, hogy ki az!
SajnáIom, most nem tudok az ajtóhoz jönni.
AttóI félek, hogy annyira gyenge vagyok,
még lebucskáznék a lépcson, aztán még többet...
hiányoznék az iskolábóI.
A szüleimet megtalálja a munkahelyükön.
Köszönöm, hogy felkeresett.
Nagyra értékelem, hogy érdekli az egészségem.
Szép napot!
A fenébe!
Sár!
Bueller, te szarházi!
A cipom!
A francba!
A fenébe!
Furcsa az egész család!
Szervusz, kutyus!
Marad!
Nem, nem! Marad!
ÜI!
Lábhoz! Marad!
Most halad el az emelvény elott...
a Silbernen Ritter Ütos és Kürtös Együttes.
Az Egyesült Német-Amerikai Férfi és Nobizottság.
Az Empire Német-Amerikai Klub.
Késo van, fogjuk a kocsit, és menjünk haza!
- Mi? - Mit akarsz...
Van még pár óránk. Hatig ráérünk.
Bocs, tudom, hogy téged nem érdekel, de az életemroI van szó.
- Azt hiszed, nem érdekel? - Tudom, hogy nem érdekel.
Ez fáj, Cameron.
- Cameron, mit láttáI ma? - Semmi jót.
Semmi...
Semmi jót? Ez...
Mi az, hogy "Semmi jót"? Minden jót láttunk!
Láttuk az egész várost!
Múzeumban voltunk, értékes mualkotásokat láttunk.
HasnyáImirigyet ettünk.
Láttuk... Mi az?
Mi a baj?
Oda nézz!
Mit csináI?
Az üveget nyalogatja, és obszcén dolgokat mutogat.
Micsoda?
Ne! Ne!
A közösség kiáII a beteg fiúért
Nem ment el. Biztos kitaláIt valamit.
Nem, totáI az agyamra megy, tudod?
Cameron, nem dobott bennünket! Itt van valahol.
Biztos vagyok benne, hogy visszament a suliba.
O ilyet nem tenne!
Dehogynem! Csak azért, hogy engem kiborítson.
Nem csináIna ilyet. Cameron, ne már!
Pipa vagyok tole.
Hölgyeim és uraim, igazán csodálatos közönségünk!
Eljátszanánk önöknek egy kis dalt.
Ez az egyik kedvencem,
és egy fiatalembernek ajánlanám,
aki azt hiszi, hogy ma nem látott semmi érdekeset.
Cameron Frye, ez a dal neked szóI.
- Ferris! Gyere le onnan! - Mit csináIsz?
SzáIlj le! Ez nem lehet igaz!
Hogy kerültéI oda? TotáI elment az eszed!
Tudod, amióta ismerem, minden bejött neki.
Nincs semmi, amit ne tudna megoldani. Én viszont semmit.
Iskola, szülok, a jövo...
Ferris bármire képes.
Nem tudom, mit csináljak.
- Egyetem. - Ja! De mit?
Mi érdekel?
Semmi.
Engem sem.
Komplett orült vagy!
Szerinted mi lesz FerrisboI?
Grillszakács a Vénuszon.
Mihamarabbi gyógyulást! Az angol tanszék teljes személyzete
Jesszusom!
Kutyuli-mutyuli!
Nézd mit hozott neked Ed bácsi, te kis szaros!
Jesszus!
MENTSÉTEK MEG FERRIST!
Szép áImokat, kutyuli!
Tudtam!
Hol van?
Nézze, a lánya vagyok.
Nem tudja, hol van?
Nem tudja, mikor jön vissza?
Nem tud semmit?
Ferris!
Bueller!
- Há! - Ja!
Pszichopata vagy! Az, haver!
TotáI elment az eszed! Képtelen vagyok elhinni!
Nem igaz, hogy felmásztáI arra a teherautóra!
JóI van, várj csak! Várj csak! Igen!
"Igen, igen. Ez a dal az egyik kedvencem."
Te komplett orült vagy!
Tudod, hányan láttak?
- LebuktáI. - Nem.
- LebuktáI. - Így van.
Ki hinné el, hogy énekeltem a parádén. Ki vagyok én?
Különben is, aki lebuktathatna, az nem jár parádékra.
- Anyám igen. - A te mamád nem izgat.
Ez gyorsan ment!
Hé!
Úgy látom, semmi baja, Cameron.
JóI néz ki, induljunk!
Tessék! Szép munka volt! Köszönöm.
Maga igazán nagylelku! Jöjjön vissza máskor is!
- JóI van. Vigyázzon az ülésre! - Nagyon köszönöm!
Bocs!
- Jó éjszakát! - Viszlát!
- Igen, viszlát! - Cso!
Igen, ezt meg kell újráznunk.
Figyeljen... Ez nem kamu hívás.
Itt van egy behatoló, fehér férfi, lehet, hogy fegyver van nála,
fura egy pasas, itt a konyhámban.
Igen, a... A nevem Bueller.
Igazán kedves, hogy aggódik a bátyámért,
de én vagyok veszélyben! Aranyos vagyok.
És nagyon egyedül. És odavagyok a testemért.
Nem szeretném, ha megeroszakolnának vagy megölnének.
Segítsenek!
Érteni angol?
Farok!
Jó ég!
Elnézést!
Még mindig itt vagyok a házban,
jobb, ha tudja, hogy most hívtam a rendorséget.
Úgyhogy ha van egy kis esze,
elhúz innen, de azonnal!
Hozzátenném még, hogy magamhoz vettem apám puskáját,
és borzalmas herpeszem van.
Hé, várjon! Az az én kocsim! Elviszem!
Nála van a kulcsom!
Szarházi!
JóI érzem magam.
- Igen? - Nagyon jóI.
Azok a fickók... kedvesek voltak, nem? A garázsban.
Egy kicsit aggódtam miattuk.
JóI sült el.
Hé!
- Cameron! - Tessék?
Mennyit mutatott az óra, amikor otthagytuk?
Százhuszonhaton áIIt,
és a három és négytized között.
Miért?
Most mit mutat az óra?
És itt volt az, hogy Cameron berágott.
Cameron! JóI vagy? Cam!
Cameron, hagyd abba!
Ki az?
SajnáIom, most nem tudok az ajtóhoz jönni.
AttóI félek, hogy annyira gyenge vagyok,
még lebucskáznék a lépcson, aztán még többet...
Isten áIdja a rendorséget!
Meg vagyok mentve! Köszönöm, istenem! Te vagy a legjobb!
Szép napot!
Köszönöm...
Hallottam, hogy beteg vagy.
Fejfájás, láz, nátha, nagy!
Elmúlik mind, semmi fakszni,
Mert én szeretek ám...
Lehet, hogy ez komoly.
Azt hiszem, Cameronnak elszáIIt egy-két mikrocsipje.
Mindig fel volt kissé spannolva.
Én csak azt akartam, hogy legyen egy jó napja.
Pár hónap múIva leérettségizünk, és...
jön majd a nyár. O is dolgozik majd, én is.
Csak este látjuk egymást, meg a hétvégeken.
Aztán o elmegy egy egyetemre, én egy másikra.
És lényegében annyi.
Sloane szintén nagy probléma.
Még hátravan egy éve a gimiben.
Mégis mit csináljak?
Komolyan mondtam, hogy elvenném.
Elvenném.
Cameron! Cam!
Hallasz?
Cameron!
Pislogj, ha hallasz!
Cameron sosem volt szerelmes.
Legalábbis senki nem volt szerelmes belé.
Ha minden így marad, elveszi az elso csajt, akivel lefekszik.
És az úgy bánik vele, mint a szarral,
mert megkapja tole azt, ami Cameron elképzelése szerint...
az emberi létezés csimborasszója.
A lány nem fogja tisztelni.
Mert nem tudsz tisztelni valakit, aki kinyalja a segged.
Az nem válik be.
Ferris! Mással kell próbáIkoznunk.
Ez nem válik be.
Jobban érzed magad, Cameron?
Cam, gyere ide hozzánk! Ez nagyon jó!
Cameron, én is könnyen kiborulok.
Semmi vész.
Elobb vagy utóbb mindenkinek muszáj bekattanni.
Lehet, hogy igazán beteg.
Lehet, hogy nem csak kínozza magát.
Hé!
Hé, hé!
Hé, Cameron!
Cam! Cameron, ébredj!
Ébredj már! Ébredj!
A fenébe! Cameron, gyerünk! Cameron!
Ébredj már fel!
Hé!
Mi van?
Ferris Bueller, te vagy a hosöm!
- Viccelsz? - Ez lenyugözo volt, haver!
Te szar! Te szemétláda!
Gyere!
Tarzan!
Sheena!
SHERMER RENDOR
AZ FBI KÖRÖZI - RUTH WILSON
Drog?
Kösz, nem. Nem élek vele.
Úgy értem, a drog miatt vagy itt?
- Te miért? - A drog miatt.
Én nem tudom, miért.
Miért nem mész haza?
Te miért nem nyalsz be?
TúI sok rajtad a szemfesték.
A húgom is túI sokat tesz fel.
Aztán kurvának nézik.
Nem akarsz beszéIni a problémádróI?
- Veled? Ezt komolyan kérded? - Komolyan.
Húzz a francba!
JóI van, tudni akarod, mi a bajom?
Tudom, mi a bajod.
Csak hallani akarom, hogy elmondod.
Dióhéjban, utáIom a bátyámat.
- Hogy tetszik? - Baró!
Lepuffantottad, vagy mi?
Á, még nem.
Hazamentem, hogy lássam, tényleg...
lóg-e a sulibóI, és amikor odaértem,
egy pasi betört a házunkba.
Felhívtam a zsarukat, ok meg behoztak, mert kamubóI hívtam oket.
Miért érdekel, hogy a bátyád lóg-e a sulibóI?
Minek lóg, ha mindenki más elmegy?
- Te is lóghatnáI. - Ja, és elkapnának.
Értem.
Szóval azért rágtáI be, mert lóg, és mégse kapják el, igaz?
- Alapjában. - Alapjában.
Akkor te vagy a probléma.
- Micsoda? - Így van.
Többet kéne törodnöd önmagaddal,
és kevesebbet azzal, hogy mit csináI a bátyád.
Ez a véleményem.
- Mi vagy te, pszichiáter? - Nem.
Akkor miért nem tartod meg magadnak a véleményedet?
Mert valakivel beszéIned kéne.
Ha kiejted, hogy "Ferris Bueller", szétverem a mogyoródat!
Jé, ismered?
Tudod, egész ido alatt átgondoltam a dolgokat.
Olyan volt, mintha... mintha meditáInék.
És valahogy belülroI figyeltem magam.
Rájöttem, mennyire nevetséges...
féIni, aggódni minden miatt,
azt kívánni, bárcsak meghalnék. Ez a sok szar! Unom!
Ez életem legjobb napja.
Jövore hiányozni fogtok.
Cameron! Kérdezhetek valamit?
Igen.
LáttáI, amikor kibújtam a cuccaimbóI a jacuzzináI?
Igen?
LáttáI?
Azt hittem, katatón vagy.
Semmi vész!
Engem nem zavar.
Megnézem a kocsit.
Hé, Ferris!
Tessék?
Nem pereg vissza az óra.
Nem futnak visszafelé a számok.
Gondoltam, hogy azzal zur lehet.
Ki kell nyitni a kilométerórát, és kézzel visszatekerni.
Á! Felejtsd el!
Felejtsd el!
Ki kell áIInom végre.
Lótúrót sem érek.
Mindenbe belenyugszom.
Az öregem meg szórakozik velem.
Sosem mondok semmit!
De nem ovele van gond. Velem van.
Ki kell áIInom.
Ki kell áIInom vele szemben.
Nem fogok itt ülni a seggemen,
amíg a dolgok történnek, amelyek meghatározzák az életemet.
Ki fogok áIIni.
Meg fogom védeni.
Igaz vagy téves, meg fogom védeni.
Úgy unom ezt a szart!
Ki nem áIlhatom ot, és utáIom az átkozott kocsiját!
Kit szeretsz? Kit szeretsz? Egy kocsit szeretsz.
Te szarházi!
A fene!
Behorpasztottam ezt a szart.
JóI van.
Apám hazajön, és meglátja. Nem tudom elrejteni.
Hazajön, és meglátja, mit tettem. Foglalkoznia kell velem.
Nem érdekel, tényleg!
Unom már, hogy félek.
A pokolba vele!
Alig várom, hogy lássam a szemétláda képét!
Mit tettem?
- Mit tettem? - Megölted a kocsit.
Huha!
Szent szar!
Cameron, ez az én hibám!
Magamra váIlalom.
Megvárjuk apádat,
és elmondom neki, hogy én voltam.
Úgyis utáI engem.
Nem! Majd én!
Nem. Neked nem kell ez az orület.
Nekem kell. Ha nem kellett volna,
nem hagyom, hogy elvidd a kocsit.
Én akartam, hogy elvidd ma reggel.
MegáIlíthattalak volna.
Azért meg lehet áIlítani Mr. Ferris Buellert, tudod?
Nem, én akarom. Én fogom magamra váIlalni. Ennyi.
Amikor Morris hazajön...
elbeszéIgetünk egy kicsit.
Semmi vész!
Nem, tényleg jó lesz így.
Különben is, köszönöm.
Ez sokk-ként ért!
Eloször is, nem tudom, miért nem ment ma iskolába.
Aztán egyszeruen nem tudom elhinni,
hogy kitaláIta ezt a sztorit a behatolóróI!
Nos, akármi okbóI tette, azt hiszem, jóI megijedt.
Köszönöm, hogy idehívtak. Komolyan!
Biztosíthatom, hogy az édesapjával...
hosszan elbeszéIgetünk vele odahaza.
Nagyon köszönöm.
Különben remélem, hogy a fia jobban érzi magát.
Hogyan?
Mondja meg, hogy a fiúk az orsön drukkolnak neki.
Ja, igen.
- Szia! - Ne "sziázz" itt nekem!
- Most azonnal elmegyünk, jó? - Jó.
Most azonnal! Gyerünk innen!
- Jó. - Jó?
- Igen. - Most!
Rendben.
Jó.
- Kissé ideges. - Igen.
Ne rontsuk el túI sok dumával, jó?
Nem mondtad meg a nevedet.
Hát, Jean, de sokan úgy neveznek, hogy Shauna.
JóI van, Jean.
Baró!
Remek!
Viszlát, jó?
Jó.
Jeanie, most!
- Most! - Jó!
JóI éreztem magam ma.
Igen. Ez jó volt.
Szerinted... minden rendben lesz Cameronnal?
Igen.
Persze. Eloször életében.
Minden rendben lesz.
Már akkor tudtad, mit fogsz csináIni, amikor reggel felébredtéI, igaz?
Én? Dehogy!
A fene! Mennem kell!
- Este felhívlak. - Jó.
- Szeretlek! - Én is téged!
Feleségül fog venni!
Tudod, milyen az, ha elhívnak munka közben,
hogy menj el a lányodért a rendororsre?
Nem igazán.
És mindennek tetejébe...
már majdnem megegyeztem a vermontiakkal.
SajnáIom.
A jutalékbóI kocsit vehettem volna Ferrisnek.
Jeanie, mi a fenét csináIsz? Meg akarsz ölni bennünket?
Istenem, nézd ezt a kupit!
Szétrepültek a papírok. Sosem fogom tudni rendbe rakni!
Jeanie!
- Lassabban! Most! Most! - Nem tudok vezetni, ha üvöltözöl!
Hagyd abba!
- Szia, hogy vagy? Ferris Bueller vagyok. - Szia!
- Fel ne áIljon! - Hé!
Micsoda illat!
- Kész a vacsora! - Micsoda?
Ki volt ez?
- Mi a baj? - Minden.
Most hoztam el Jeanie-t a rendorségroI.
Megbüntették gyorshajtásért, kétszer is,
és miatta ugrott a vermonti szerzodés.
Legjobb lenne, ha lelonénk!
Ezt keresed?
Elkaptalak, Ferris!
- Hogy van Ferris? Nézzük meg! - Jó, drágám. Igen.
Milyen volt a napod?
ErroI a napróI áImodtam!
Ezúttal, a fenébe is, te kis szemétláda,
végre megfogtalak!
Ferris, megjöttünk!
Szóval...
mit szóInáI még egy év gimnáziumhoz?
A szigorú személyes felügyeletem alatt?
Jó napot!
Hála istennek, jóI vagy! HaláIra aggódtam magam miattad!
Köszönöm, Mr. Rooney, hogy hazahozta!
Most menj fel azonnal, és feküdj le!
Mars!
Képzelje, hogy ilyen betegen...
gyalog akar hazajönni a kórházbóI!
Ezek a gyerekek!
Mellesleg, Mr. Rooney, a tárcáját a konyhában felejtette.
Drágám!
- Még mindig olyan forró! - Hogy érzed magad?
150 százalékkal jobban! Köszönöm.
Kérlek,
ne engedjétek, hogy itthon maradjak! Iskolába akarok menni.
Júniusban le akarok érettségizni. És...
Ferris, te beteg vagy!
Ne eroItesd túI magad, hogy még rosszabbul légy!
- Lehet, hogy igazad van, apa. - Biztos, kishaver!
Hogy tudsz ilyen aranyos lenni?
Évek óta gyakorolom.
Betakarózom.
Jobbulást!
Gyere!
Elrendezem a dolgaimat, aztán hozok forró leveskét, jó?
Igen!
Mondtam már, és elmondom újra.
Gyorsan múlik az élet.
Ha nem áIIsz meg, hogy körülnézz, lemaradhatsz róla.
Négy éve akarom elkapni ezt a kölyköt!
És négy éve csináI hülyét belolem.
Mr. Rooney, mi újság?
Valami bunyóba keveredett?
Nem akarja, hogy elvigyem?
Lefogadom, még sosem érezte egy iskolabusz szagát.
Gumimacit?
A zsebemben tartottam. Finom meleg és puha.
ROONEY SZAREVO!
MENTSÉTEK MEG FERRIST!
Még mindig itt vannak?
Vége a filmnek.
Menjenek haza!
Menjenek!